בעלי מקצועות חופשיים מוזמנים להעביר אלינו לפרסום מאמרים, מידע בעל ערך חדשותי, חוות דעת מקצועיות בתחומים משפט, כלכלה, שוק ההון, ממשל, תקשורת ועוד, וכן כתבי טענות בהליכים בבית המשפט.
דוא"ל: vip@news1.co.il
|
|
|
ליום הרכישה חשיבות גבוהה לקביעת שיעור מס השבח ● מאמצים לאיתור מסמכים היסטוריים עשויים להתגלות כמשתלמים בהיותם חוסכים חלק נכבד מהמס
|
במושבים, יום העליה על הקרקע יכול להיחשב כיום הרכישה
|
|
|
|
|
לקביעת יום הרכישה לצרכי מס שבח עשויה להיות השפעה גדולה מאוד על שיעור המס שישולם. נכסים שנרכשו בין השנים 1948 עד 1960 זכאים לשיעורי מס מופחתים בגין השבח החל מ-12% לנכס שנרכש ב-1948, ובתוספת של 1% ביחס לכל שנה נוספת לאחר מכן עד 24% לנכס שנרכש בשנת המס 1960 (שהסתיימה ב - 31.3.1961). נכסים שנרכשו החל מאפריל 1961 חייבים בשיעורי מס שבח גבוהים בהרבה, שהינם ממוצע משוקלל בין שיעור המס השולי ו-20% לפי יחס התקופות לפני ואחרי 7.11.1961. סוגיהמעניינת בהקשר זה נדונה לאחרונה בוועדת הערר בתל אביב בפסק הדין בעניין וע' 1358/06 אברהם סמין. באותו עניין העוררת ובעלה המנוח חתמו על זכרון דברים באוגוסט 1961 אך העוררת טענה כי הנכס נרכש באוגוסט 1960 בסמוך ללידת בנה השני בדרך של תשלום מקדמה ע"ס 500 ל"י ורישום "פתק" שלא נשמר. ההבדל בין יום רכישה ב-1960 ליום רכישה ב-1961 משמעו בנסיבות העניין היה בין 24% מס על השבח לבין שיעור של כ-46% (על השבח הריאלי). הבדל עצום. ועדת הערר קבעה על סמך פס"ד העליון בעניין גיורא ארד ועל סמך פסקי הדין של וועדות הערר בעניין שטיינקלר ואספרנס כי הנטל להוכחת יום הרכישה הינו על הנישום באשר מידע זה מצוי ברשותו. במקרה זה אף הדגישה הוועדה כי טענות העוררת מתנגשות עם זיכרון הדברים בכתב המאוחר לפתק הנטען ועל כן על-מנת לסתור מסמך זה ולהוכיח יום רכישה אחריו היה על העוררת לדאוג להמציא את הפתק. ואכן - כאשר קיימת ראייה מוצקה ליום הרכישה, יטיל ביהמ"ש נטל כבד יותר על-מנת לסתור אותה. עם זאת, בייחוד בהתחשב בצורך בשמירת ראיות לתקופה כה ארוכה המעידה על יום הרכישה תקופות אשר חורגות מספר מונים מהתקופות המצויות בחוק ההתיישנות, מקום שאין ראייה סותרת די לדעתנו בראשית ראייה התומכת בטענה ליום רכישה מוקדם. לדוגמה, מקום שהסכם מאוחר מאזכר הסכם קודם אשר לא נשמר, די בראשית הראייה לקיומו של ההסכם הקודם כדי לאשש יום רכישה לפי ההסכם הקודם. כך למשל, במכירות במושבים, כאשר ידוע כי המוכר הינו ממייסדי המושב, מסתפקות רשויות המס בהוכחת יום העלייה לקרקע של המושב. יש לזכור כי המסמכים אותם יש לחפש אינם המסמכים הציבוריים שבטאבו הגלויים לעין כל אלא המסמכים החוזיים שבין הצדדים המעידים על ראשית ההתקשרות ביניהם ולו בע"פ (ע"ס פס"ד העליון בעניין רוזנברג). באשר לאותן שנים רחוקות, הוכחת תשלום אגרת העברת מקרקעין או תוספת מס (גלגוליו הקודמים של מס הרכישה) לא תועיל כיוון שבעבר (עד לתיקון מס' 5 לחוק) חובת תשלום אותו מס הייתה עם הרישום בטאבו ולא בעת הרכישה. לעיתים המסמך או הראייה אינם צריכים להיות על רכישה אלא על חזקה וזאת לאור תיקון מס' 33 לחוק משנת 1996 אשר הוסיף כי במקרקעי ישראל בזכות במקרקעין שמקורה בהרשאה, יום הרכישה הינו היום שבו ניתנה לראשונה ההרשאה לשימוש במקרקעין. מוכרים רבים ומייצגיהם מסתפקים בנסח הטאבו ההיסטורי מקום שקיים רישום בטאבו להוכחת יום הרכישה, הסתפקות זו עשויה לעלות במס מיותר כיוון שהרישום בטאבו הינו השלב האחרון בשרשרת הרכישה, כשהמועד הרלוונטי הינו יום ההתקשרות ולכן, על הרישום להיות נקודת מוצא לחיפוש ב-"בוידמים" ובארכיונים מצהיבים.
|
תאריך:
|
11/02/2009
|
|
|
עודכן:
|
11/02/2009
|
|
עו"ד זיו שרון, עו"ד ניר הורנשטיין
|
|
דומה שמאז רימה אריאל שרון את מרכז הליכוד ובעקבות כך את בוחריו וביצע את הגירוש והחורבן בגוש קטיף וצפון השומרון, הפנים סוף סוף הבוחר הישראלי את המסר וביטל את הבחירה במפלגה זו או אחרת מכל וכל. מעתה, הבוחר הישראלי בוחר בגוש של מפלגות כשהוא מחזק או מחליש פלג זה או אחר באותו גוש על-פי צו מצפונו. הדבר מבטיח חישוק כלשהו על צוואר המפלגה הגדולה בגוש הנבחר, לבל תשוב לפקוד אותנו אותה רמייה אסונית.
|
|
|
לכל תומך ליכוד, מוכר הזמריר הליכודי שמתנגן בעליצות בבחירות מ-1996 עד בחירות 2009 "הליכוד הוא הלב...". לטעמי - הליכוד הוא כבר לא לב, לכן כבר לא יכול להיות ראש. הליכוד יכול היה להיות לב וראש - ביבי לא איפשר לו להיות לב, לכן הליכוד לא יכול להיות ראש.
|
|
|
התוצאות של מערכות הבחירות בישראל מזכירות לי את המשל על אדם עם שמיכה קצרה ממידותיו שמושך אותה מדי פעם מימין לשמאל ולהיפך כדי למנוע חשיפה לקור ולצרות אחרות. כמובן שכל משיכה של השמיכה מכסה בעיה אך יוצרת חשיפה של בעיה אחרת. האדם לא מעלה על הדעת לרכוש שמיכה לפי מידותיו, אלא עוסק כל הזמן באלתורים.
|
|
|
תוצאות הבחירות מראות יותר מכל על הפער המתגלע בין שלושת הגושים בחברה הישראלית, גוש השפלה המרכזית, גוש ההר והשוליים, והגוש הערבי. גוש השפלה המרכזית מיוצג על-ידי ציפי לבני (הבועטת במורשת אמה, מבכירות המחנה הלאומי). גוש ההר והשוליים מיוצג על-ידי נתניהו המחזיק במורשת אביו, (מבכירי המחנה הלאומי), ובערבים אין מה לדון, הם האויב, נציגי ההמון הערבי-מוסלמי ששואף לפלוש לכאן ולמחוק את המדינה היהודית מן המפה.
|
|
|
שר הביטחון הבא של מדינת ישראל עלול למצוא את עצמו בראש מולטי-מערכה צבאית נגד מספר מדינות אויב בו זמנית, ו/או בניהול מבצע התקפי לשם ביעור נשק לא קונבנציונלי במדינה שראשיה ההפכפכים ושלטונה העריץ אינם מאפשרים קיומו של סיכון בו יהיה ברשותה נשק גרעיני, כימי או ביולוגי.
|
|
|
|